Etiopijske planine.
Krov Afrike.
Pre oko 30 miliona godina,
ovo je bila prostrana i uzvisena visoravan velicine Spanije.
Od tada su mnogi elementi oblikovali pejzaz
i stvorili Africki "Veliki Kanjon".
Milioni godina erozije
su stvorili izolovana planinska ostrva
koja su dom cudnim i jedinstvenim stvorenjima koja se mogu videti samo ovde.
Gelada pavijani zive na visinama,
na kojima jedan pogresan korak znaci sigurnu smrt.
Gelada pavijana ima iskljucivo na ovoj hladnoj visoravani,
i greje ih dugacko krzno.
Oni su primati koji zive na najvecoj visini na planeti,
koja dostize i do 4,500 metara.
Ali ono sto zaista iznenadjuje je njihov veliki broj.
Gelada pavijani su najdrustveniji majmuni na zemlji.
Kao i krda divljaci u Serengetiju, i oni su vegeterijanci.
Na ovim uzvisenim pasnjacima, oni zamenjuju antilope u ispasi.
Ali Gelade nisu jedina cudnovata storenja ovde gore na krovu Afrike.
Dzinovski krticasti pacov...
...specijalista u jedenju trave koji je specifican za Etiopijsku visoravan.
Krticasti pacov zivi pod zemljom,
izlazeci u zoru i pre vece kako bi uhvatio zalogaj trave,
koju odnosi nazad u jazbinu gde ce je jesti na miru.
Treba biti oprezan iz mnogo razloga.
Etiopijski vuk nalik lisici
se uglavnom hrani krticastim pacovima.
I bez obzira na uspeh vuka, krticastih pacova ima veoma mnogo.
Procenjuje se da ih ima vise od 15,000
na svaka 2,5 km2.
Ali uprkos njihovom velikom broju, pacovi i gelade se gotovo nikada ne srecu.
Kako je to moguce?
Ovo je odgovor.
Razdvajajuci gelade na jednoj od pacova na drugoj strani,
dolina u Velikoj Pukotini se prozima duz Etiopije,
secuci krov Afrike na dva dela.
Ali se ne zaustavlja tu.
Protezuci se 4,500 kilometara juznije,
Velika Pukotina oblikuje i definise citav izgled pejzaza Istocne Afrike,
praveci mesta podlozna evoluciji.
Citavom duzinom doline, nadvijajuci se na vrelim, prasnjavim ravnicama,
izolovani planinski vrhovi nadgledaju jedinstvenu zajednicu divljeg sveta.
To je kaleidoskop cudnovatih i neobicnih stvorenja.
Osim izuzetne divljine,
ove planine su posebno po jos necemu.
Sve one imaju isto poreklo
koje predstavlja kljuc nastanka pukotine...
i zasto je to imalo toliki uticaj na ovaj deo Afrike.
Prvi trag se nalazi ovde,
na samom severu Velike Pukotine.
Etiopijska Danakil pustinja.
Ovo je Erta Ale,
najaktivniji Africki vulkan.
Tu se nalazi najstalnije jezero lave na svetu.
Kao prozor u uzareno srce zemlje,
Erta Ale nam pruza zastrasujuci prikaz unutrasnjih sila.
Kazan istopljenog kamenja pod nasim nogama.
Geoloski gledano...Erta Ale je i dalje u pocetnom razvoju.
Ali 1,600 kilometara juznije,
jos jedan vulkan se razvijao tokom prethodnih milion godina.
Uzdizuci se na istoku Velike Pukotine,
snegom okovani Kilimandzaro nadgleda sve sa visine od 6,5 km.
to je naveci Africki vrh
i najvisi samostalni vulkan na zemlji.
Kilimandzaro i Erta Ale su samo dva u velikom nizu vulkana
koji se protezu citavom duzinom Velike Pukotine.
Zapravo, sve planine duz pukotine su vulkanskog porekla,
i nastale su duboko ispod zemljine kore.
Naucnici veruju da su se kolicine lave
podizale ispod povrsine Istocne Afrike
tokom miliona godina.
Debela kora iznad mase se uzdigla vise od 1 km,
cineci da ona pocne da puca po obodima.
Istocna i Zapadna dolina se granice sa napuklim obodima
uzdignute Africke Visoravni na istoku,
sa daljim granjanjem.
I gde god je istopljeno kamenje probilo povrsinu,
tu su nastali vulkani.
Procenjuje se da su tokom proteklih 30 miliona godina,
vulkani u pukotini izlili dovoljno lave
da pokopaju oblast velicine Velsa na dubinu od 25 kilometara.
5,200 metara visoki vrh Maunt Kenije predstavlja erodirajuci poklopac,
naglasavajuci da je nakada bio jos visi.
Ispod vrha,
se prostire pojas cudnih i specificnih biljaka na obroncima.
Cak su i na ekvatoru, planinski vremenski uslovi nepredvidivi.
Nekoliko kilometara dalje,
lavovi i zebre se utapaju u toploti plamteceg Africkog sunca,
ali ovde na Maunt Keniji, iznenadni nalet vetra moze doneti sneg,
stvarajuci zimsku caroliju.
Ovi ekstremni vremenski uslovi predstavljaju izazov
za planinske divlje stanovnike.
Ovi planinski mrmoti se mogu naci samo ivde na Maunt Keniji.
Planinski mrmoti su evoluirali kako bi mogli da se nose sa hladnocom.
Oni su mnogo veci od istih u nizim predelima
i imaju izrazito gusto krzno,
koje im omogucava da odrzavaju svoju telesnu temperaturu
u ovim ledenim planinskim uslovima.
Kada se sunce ponovo pojavi, mrmoti obnavljaju energiju suncajuci se.
Dzinovske planinske biljke izlouju svoje delikatne pupoljke od mraza
tako sto ih umotavaju u zastitne, lisnate pokrivace,
koji se odmotavaju jedan po jedan pri porastu temperature.
Velika nojevska lobelia je razvila cudan nacin zivota.
Nakon nekoliko godina rasta, ona izbacuje velike cvetne klipove,
koji sadrze stotine malih cvetova smestene medju krznenom izolacijom.
Ovde gore, na 4 kilometara nadmorske visine,
ima veoma malo insekata oprasivaca,
tako da je lobelia morala da razvije alternativno partnerstvo.
Biljke privlace ptice koje se hrane nektarom.
Lobelia pticama sluzi kao benzinska stanica,
mesto okupljanja
i polozaj za suncanje.
Za uzvrat oni oprasuju lobeliu i raznose seme.
Malo nize niz planinu, na oko 3,000 metara,
zivi, verovatno najcudniji stanovnik Maunt Kenije, -
prugasti kameleon.
Ovaj hladnokrvni reptil je podjednako dobro prilagodjen plainskom zivotu,
na mnogo veco visini od onih na kojima reptili obicno zive.
Kako se pomalja zora, on odlazi na otvoreno mesto,
gde se postavlja u odnosu na izlazece sunce.
Zatim farba ispunjava kozu tamnim pigmentom,
i upija toplotu kao solarna ploca.
Potrebno mu je samo par minuta da podigne svoju temperaturu na 30 stepeni.
Kada se dovoljno ugrejao, vraca se opet u standardnu boju.
Muzjak kameleona je izuzetno teritorijalan.
Ukoliko se drugi muzjak usudi da kroci na njegov zbun,
gotovo sigurno ce biti tuce.
Podmukli ugriz oznacava kraj runde...
...i gubitnik odlazi da leci svoje rane.
Malo povise uz planinu,
mrmoti su takodje zavrsili sa jutarnjim suncanjem.
Iako izgledaju kao zecevi sa kratkim usima,
mrmoti poseduju neke cudne karakteristike
koje nam ukazuju na jos cudnije rodbinske veze.
Izgled njihovih stopala je prakticno identican kao i kod slonova.
I njihove kosti i zubi su takodje veoma slicni, ali su samo umanjeni.
Cini se da mladi mrmoti uzivaju.
Ali suncajuci se na otvorenom, oni predstavljaju izazovnu metu za predatore.
Jastreb strelac.
65 kilometara zapadno od Maunt Kenije,
Aberderske Planine su nasledstvo starijeg vulkana
koji je znatno erodirao ali i dalje ima visinu od preko 4 kilometara.
Na promrzlim planinskim pasnjacima, pojavio se redak grabljivac.
U nizim predelima, servali imaju tackasto krzno,
ali ovde gore su u glavnom crni.
Neki naucnici veruju
da im tamno krzno pomaze da upijaju toplotu u hladnim danima.
U hladnim planinskim uslovima, dzinovski vresovi formiraju gusti tepih -
hranu za najvece planinske stanovnike... Slonove...
..koji su najvece kljovaste zivotinje na svetu.
Za razliku od vecine biljojeda, slonovi mogu da svare gotovo svaku biljku koju pronadju,
ukljucujuci i jako zbunje vresa.
Pre oko sto godina, slonovi su slobodno migrirali izmedju Aberdara i Maunt Kenije.
Ali kako su ljudska zagadjenja rasla lokalno,
krdo je ostalo zarobljeno.
U ovim planinskim sumama,
jedna od najredjih Africkih antilopa, planinski bongo,
prezivljava poslednje trzaje.
Bongo antilope su veoma stidljive i tajnovite,
tokom dana se krecu medju senkama guste sume.
Ljudskim uticajima njihov broj doveden na oko 100 jedinki
u okviru Aberdar Nacionalnog Parka.
I one se odgajaju da bi se pustile u divljinu.
Aberdar lezi na istocnoj padini Kenijske pukotine,
koja je ovde siroka 160 kilometara.
U samom centru ovog pejzaza se nalazi izuzetan vulkan,
i bukvalno je nedodirljiv od strane spoljasnjeg sveta.
Maunt Susva je dom Masai cobana,
koji napasaju svoja stada na ravnom tlu kratera.
Ali Suswa nije obican vulkan.
Strme litice u njegovom sredistu se spustaju 500 metara
ka okrugloj minijaturnoj dolini.
Oko 100 porodica Masai zajednice "Crveno Drvece"
deli resurse Suswa travnatog kratera.
Stoka predstavlja osnovu zivota Masai naroda - i po njoj se meri bogatstvo porodice.
Susna sezona ovde traje sest meseci
i posto nema stalnog toka ili jezera u krateru,
pronalazenje vode je konstantan izazov.
Ali Masai su pronasli genijalano resenje za ovaj problem.
Sistem metalnih cevi kondenzuje paru iz vulkanskih otvora.
U centru kratera,
prstenasti sanac Maunt Suswe
okruzuje visoravan precnika 3,2 kilometra -
minijaturni izgubljeni svet zasticen prstenom litica.
Predpostavlja se da je Suswa vulkan imao poslednju erupciju
pre samo par stotina godina,
a neki delovi "Izgubljenog Sveta" i dalje tinjaju.
Za Masai narod ova divlja dzungla predstavlja sveto mesto,
gde su lov i ispasa zabranjeni.
Tokom poslednje erupcije vulkana...
...ovaj sanac je bio kotao pun istopljenog kamenja.
Tecna lava se od tada hladila i cvrsnula,
ali na obodima sanca, vulkan i dalje krije mracnu tajnu.
Ova gomila kamenja je nastala
kada se obrusila stena iznad podzemne pecine,
i otvorila prozor ka glavnoj arteriji vulkana,
gde je lava neprimetno tekla ispod koze planine.
Kada je vulkan prestao sa erupcijama, i kada se lava povukla,
ostavio je za sobom veliku mrezu prolaza,
a neki su toliko veliki da moze da prodje autobus.
Pecinski istrazivaci su zabelezili oko 9,5 kilometara tunela
ispod ovog toka lave.
Ali ljudi nisu bili prvi koji su otkrili ovaj tajanstveni svet.
I dok sumrak lagano spusta na obronke Maunt Suswe,
grupa pavijana se okuplja.
Vecina pavijana spava u krosnjama drveca
kako bi izbegli leoparde i lavove koji patroliraju nocu.
Ali ovi pavijani se spustaju nize.
Njihova destinacija je podzemna odaja
lokalno poznato i ako "parlament pavijana".
I dok ulaze u podzemlje,
pavijani se susrecu sa slepim misevima koji izlaze.
Kako bi ih snimili ovde, potrebna je infra-crvena kamera
i svetlo koje pavijani nece videti.
Zidovi parlamenta su izglacani
rukama i nogama generacija pavijana.
Penjanje u mraku i po uglacanim ivicama
se moze smatrati ekstremnim sportom,
ali to je ovim pavijanima verovatno sigurnije
nego spavanje napolju sa leopardima.
Konacno odrediste pavijana
je niz malih grebena pri vrhu zida.
Na sigurnom od predatora i zasticeni krovom od cvrstog kamena,
pecinska spavaonica ostaje topla i suva,
cak i tokom kisne sezone.
Kako mrak vise pada izlazenje slepih miseva se povecava.
Ovo je najveca svetska kolonija dzinovskih mastif miseva.
Ona je u potpunosti sacinjena od zenki koje su se upravo okotile.
Njihovi mladi, njih na hiljade - ne moze jos da leti
i u potpunosti zavise od svojih majki.
Ali majke moraju da napustaju pecinu kako bi se hranile.
Prpijeni jedni uz druge kako bi se ugrejali,
napustene bebe su ostavljene u mrdajucoj, pistavoj kolevci.
U svoj ovoj konfuziji,
mladi mis je pao na dno pecine.
Tunel je prepun svakakvih jezivih bica.
Manogi vole meso mladih miseva.
I kako zora svice, tako i pavijani napustaju svoju jazbinu.
Nakon sto su noc proveli loveci insekte,
slepi misevi se vracaju kuci kako bi se odmorili.
Ali nekako, u ovom haosu odraslih
i hiljada piskavih beba,
svaka majka pronalazi svog mladunca kako bi ga nahranila.
Ona cini sledece,
prvo pamti gde je prethodno vece parkirala svoju bebu,
zatim, kako se priblizava, prepoznaje glas i jedinstven miris.
Kao i svi sisari, mladi misevi zavise od majcinog mleka.
Njen mali nemirni mladunac zeljno iscekuje svoj dorucak.
I dok slepi misevi i pavijani tragaju za utocistem
u sigurnom okruzenju pecina Maunt Suswe,
veoma drugacija vrsta stvorenja
je odabrala verovatno najotvornije staniste u Dolini.
500 metara visoke, strme litice Maunt Ololokwe
konstantno sibaju jaki vetrovi koji se dizu iz doline.
Ova opasna lokacija
je dom najvece Kenijske kolonije ptica
Rupelovih lesinarara.
Lesinari uspevaju u Pukotini
zato sto strme stranice doline stvaraju uzlazne struje,
koje oni koriste da polete.
Lebdeci lagano od jedne do druge struje,
jedan lesinar moze preci i do 320 kilometara dnevno,
na 10 kilometara visine uz veoma malo upotrebe krila.
Od njihovog uzvisenog osmatranja Africkih ravnica,
ne moze nista ostati neprimeceno.
Na pasnjacima Serengetija, krda divljaci su u pokretu.
Ovo je ono sto su lesinari cekali.
Medju lesinarima vlada jasan raspored hranjenja.
Veliki i teski Nubijski Lesinari su najbolje opremljeni za otvaranje lesine,
tako da oni imaju najveci autoritet.
Kada oni zavrse, na red dolaze Africki beloledji i beloglavi sup
koji se prepiru oko ostataka.
Serengeti je dom najvecim svetskim krdima.
Vecina njih se nalazi na Istocno Africkoj Visoravni,
uzdignuti na oko 1,500 metara nadmorske visine,
a razlog ovog uzdizanja je ista ona lava koje je stvorila Dolinu u Pukotini.
Ali postoji jos jedna, i jos privatnija veza
sa uzarenim poreklom Pukotine.
Serengeti se granici sa Tanzanijkim najaktivnijim vulkanom -
Ol Doinyo Lengai.
2007.
Ol Doinyo Lengai je imao spektakularnu erupciju koja je trajala gotovo godinu dana...
...izbacujuci na hiljade tona pepela...
...koji je padao na okolne savane.
I kako je vulkanski pepeo padao,
stvarao je gusto i plodno zemljiste
kroz koje korenje drveca nije moglo da prodre
ali je ono bilo savrseno za travu.
Velike travnate ravnice Serengetija sadrze milione gnuova
samo zbog plodnosti pepljastog zemljista
na kojem rastu.
Juznije od Serengetija, u Juznoj Tanzaniji,
istocna i zapadna strana Velike Doline se spajaju.
Blizu mesta gde se spajaju nalazi se najveca tajna Velike Pukotine -
planinski pasnjaci Kitulo Visoravni,
takodje poznati i kao "Bozija Basta".
Oni cine osnovu
za jedan od najspektakularnijih Africkih cvetnih predstava.
Kitulo poljane opsluzuju najneobicniji insekti oprasivaci.
Ovo je buba majmun, zivi dlakavi fosil.
U vreme ledenog doba, kada je Afrika bila mnogo hladnija,
bube majmuni su bile siroko rasprostranjene,
ali sada prezivljavaju na samo par planinskih poljana.
Spektakularni planinski pletac
je jos jedan lokalni specijalista.
Na padinama Kitulo Visoravni,
red protea zbunova oznacava prelaz iz poljana u sume.
Kada cvetaju obezbedjuju izobilje polena i nektara,
ali to je za bube majmune, opasna nagrada.
Kada se jednom postavi, ovaj Tempelov kameleon,
lovac na insekte specifican za ovaj deo Tanzanije,
nema potrebu da se krece.
Kameleoni su jedinstveni medju reptilima
po tome sto mogu da okrecu svoje oci nezavisno.
Kada ih naciljaju,
stereo prikaz im omogucava da ispale svoj lepljivi jezik
na tacno odredjenu daljinu i uhvate svoju zrtvu
svaki put.
Ispod redova protea zbunova gde kameleoni love,
pojas guste dzungle se oslanja na vlazne planinske padine.
Hladna, vlazna klima podstice rast prastarih paprati
i usmerava ih ka visokom drvecu.
Izolovane od drugih planinskih suma
u narucju velike Doline,
sume Maunt Rungwe predstavljaju dom jedinstvenih stvorenja.
Ova oblast je od skoro postala veoma interesantna za naucna istrazivanja
i svaki put se otkrije neka nova vrsta...
...pa cak i na visokim krosnjama.
Ovo je kipundzi,
prvi put otkriven 2005. i nikada do sada nije bio snimljen.
Po izgledu i ponasanju, novi majmuni podsecaju na Mangabi majmune.
Ali je njihov DNK slican pavijanu.
Za sada, evoluciono poreklo harizmaticnih kipundzija
ostaje pod velom misterije.
Kipundzi posebno vole ovo lepljivo narandzasto voce,
koje nice na lijanama koje se spustaju sa krosnji.
Poznato je i da se oni hrane sa preko 100 razlicitih biljaka
i imaju vaznu ulogu u raznosenju njihovog semena.
Ali iako su naucnici poceli da razotkrivaju njihove tajne zivote,
kipundzi su na ivici izumiranja.
I dok se izolovane sume oko Maunt Rungwe
seku zbog pravljenja farmi i radi ogreva...
...specificno staniste kipundzi majmuna se smanjuje.
Iako ih je u divljini ostalo jos 1,000,
oni vec sada najredji majmuni u Africi.
Mozda nece biti dovoljno vremena da ih proucimo.
Ali na srecu, kipundzi imaju i prijatelje,
i projekat da se sacuva njihov deo sume je zapoceo
i ukljucuje lokalno stanovnistvo.
Severo-zapadno od kipundzija,
grana Velike Pukotine se krivi izmedju Tanzanije i Konga.
Doline sadrze prostrana duboka jezera,
dok na zapadu lezi citav niz vulkanskih planina
visine i do 5 kilometara.
I najspektakularnije se nalaze ovde,
u Virungas Nacionalnom Parku.
Virungas vulkani su staniste jednom od najvecih i najredjih Africkih majmuna...
...planinskoj gorili.
Planinske gorile su evoluirale od onih u nizim predelima,
koji su naselili Virungas pre oko pola miliona godina,
odmah nakon formiranja vulkana.
Oni su se prilagodili zivotu na visinama
tako sto su postali veci i dlakaviji od svojih rodjaka,
sto im omogucava da se nose sa konstantno hladnim vremenom.
Kombinacija plodnog vulkanskog zemljista i godisnji prosek padavina od dva metra
podstice raskos biljaka na planinskim padinama...
..sto je idealno za dzinovske vegeterijance.
Zbog njihove vlaknaste ishrane,
gorile su razvile izuzetno velike zube za zvakanje
i mocne vilicne misice
koji su pricvrsceni za izbacenu kost na njihovom potiljku.
Zajednica gorila je veoma dobro organizovana,
gde je svaka grupa zenki i njihovih mladunaca
dobro cuvana od strane ogromnog muzjaka srebrnih-ledja.
Posto gotovo nemaju prirodnih nepriajtelja koji bi im se suprotstavili,
mlade gorile se mogu igrati do mile volje.
Jedinstvene karakteristike
koje razdvajaju planinske gorile od njihovih rodjaka
su nastale kao rezultat njihove izolacije
na ovim vulkanima duz Velike Pukotine.
To ih cini ranjivim, pogotovo na krivolov -
ali, na svu srecu, oni imaju dosta ljudskih saveznika
koji se bore za njihov opstanak.
Planinske gorile su bez sumnje,
jedna od najizuzetnijih stvorenja Velike Pukotine,
i na njihovu evoluciju je uticalo vulkansko tlo na kome zive.
A teren je oblikovalo istpljeno i uzareno kamenje od ispod,
stvarajuci kompleks dolina i vulkana
koji se prostire duz Istocne Afrike.
Za te zivotinje i biljke
koje su se prilagodile promenljivim uslovima,
Velika Pukotina je potpomogla izuzetnu eksploziju evolucije.
U ovom promenljivom pejzazu,
vulkanska vatra se pokazala manje kao unistitelj,
a vise kao stvaralac novog zivota.
I zbog toga je Africka Velika Pukotina toliko posebna.
Jedan od najtezih zadataka za ekipu
ih je odveo duboko u Maunt Suswa vulkanski krater,
u dom grupe veoma neobicnih pavijana.
Umesto da noc provedu u krosnjama oni su je proveli spavajuci u pecini.
Kamerman Justin Maguire je ovde da bi snimio njih.
Masai glavesina Jeremiah Ole Tanin ce biti vodic.
On se nada da ce pavijani privuci posetioce u Maunt Suswa,
i stvoriti prihode ovoj zajednici.
Vau. Veoma impresivno.
Da. Fantasticna pecina.
Znaci ovde pavijani dolaze i spavaju, zar ne?
Da. Ovde provode noc.
Dok pavijani preko dana tragaju za hranom,
Justin ima sansu da izvidi pecinu.
Jeremiah je upozorio da ce kada se vrate u sumrak,
biti veoma oprezni i mogu se lako uplasiti,
a pavijani mogu biti opasni.
Justin ce morati da bude na oprezu.
Koliko pavijana koristi ovu pecinu? Preko 100.
100 pavijana? To je neverovatno. I ja treba da budem tamo sa njima?
Pa onda ce to biti 101 pavijan? O da.
Mislis da ce se uplasiti od mene? Da, da.
Nadam se da cu se pomalo ponasati kao pavijan i da ce onda biti opusteniji.
Problem je taj, sto ako bude pokusao da sidje dole nocu
probudice sve pavijane koji spavaju blizu ulaza.
Na srecu, Jeremiah ima lukav plan.
Masai znaju za skriveni ulaz
kojim bi Justin trebao neprimetno da se usunja.
Pre nego sto se uputi tamo nocu,
on odlucuje da izvrsi mali dnevni obilazak.
Ovo su bas savitljive merdevine. Da.
Ok. Evo ga. Cudaku!
Kako bi snimili ovu zahtevnu situaciju, Justin je poveo iskusan tim sa sobom.
Saljem ti torbu, ok?
Phil Chapman je direktor, ali je isto tako i iskusan pecinar.
Kada su usli unutra, postalo je jasno
da ce njihovo i spustanje opreme kroz pecinu
biti malo teze od onog sto su ocekivali.
Izgleda nisko, Jeremiah. Da.
Jel mozemo da prodjemo tuda? Da, da.
Cujem slepe miseve. Da li ima miseva unutra?
Volim ove stvari.
Ok.
To je sasvim dovoljno. To je dovoljno da prodju.
Pazi glavu. Veoma ostri stalaktiti.
Tim je unutra pronasao na hiljade slepih miseva koji se spremaju za nocni lov.
I ne samo to sto misevi izbacuju tone izmeta,
vec oni dele pecinu sa nepozeljnim stanovnicima.
O, pogledaj. Pogledaj, ovde ima na milione buva.
Ne, ima. Mogu da ih osetim kako mi se penju uz nogavicu.
To je neverovatno.
Potpuno sam prekriven buvama. Pogledaj mi nogu.
I napokon su stigli do prostorije u kojoj spavaju pavijani,
i Jeremiah je bio u pravu.
Tragovi pavijana se nalaze svuda.
Kao sto mozete da vidite, svo kamenje je uglacano.
Veoma je glatko. Sija.
Pipni. Da, neverovatno je glatko.
Veoma glatko i sjajno. Da.
To je zato sto trljaju svoju zadnjice...pavijani...
Da. Mora da...
Glatki su zato sto...
sto su se zadnjice pavijana trljale ovde dugi niz godina.
Da, da. Trljali su se... Vidim i izmet pavijana na vrhu.
O, da. Vidis? Ok.
Saznanje da ovde ima pavijana u velikom broju predstavlja odlicne vesti za snimanje,
ali stvara Justinu jos jedan problem.
Pavijani bi mogli da budu izuzetno opasni u ovom ogranicenom prostoru,
tako da Justin mora da nadje nacin da ih prepadne ukoliko pridju previse blizu.
BBC me je, u svoj dobroj nameri, obezbedio sa alarmom za silovanje,
u slucaju da imam problema sa nekim pavijanom.
Tamo ima velikih muzjaka, zar ne?
O da, ima. Nadam se da necu morati da...
Nadam se da necu doci dotle da me napadnu.
O, da.
I ne samo da ce morati da izgrade skloniste,
vec ce morati da povezu i specijalna infra crvena svetla,
koja pavijani ne vide.
Ali uskoro ce sumrak i pavijani su verovatno vec krenuli natrag.
Nemamo dovoljno vremena. To je veliki problem.
Ne, ozbiljno. Mozda necemo moci da osvetlimo ovo.
Moracemo da pocnemo odmah.
Ako se pavijani vrate ranije i zateknu ekipu,
mogli bi da napuste pecinu, i uniste sve sanse za snimanje.
Sada je 5.50, i sunce ce zaci ubrzo.
Nemamo vise vremena i ne zelimo da budemo ovde kada se pavijani vrate.
Phil, mislim da biste stvarno trebali da krenete. Ok.
Ukljuci to. Ukljucujem ovaj.
Kada su podesili svetla,
ekipa odlazi kako bi omogucili pavijanima da se smeste.
Samo sto smo sisli u pecinu. Noc je.
Jedno je, kada prolazite pecinom sa momcima,
a drugo je kada to cinite sa 60 pavijana,
sto me pomalo plasi.
Justin je u totalnom mraku,
i snima sebe pod infracrvenim svetlom,
koje ni on ni pavijanio ne mogu da vide.
Nasao sam svoj putni konopac,
koji me odvodi do skrovista.
Mislim da me je pavijan video.
Dobro je. Dospeo sam do skrovista.
I jedan pavijan me je definitivno primetio.
Mislim da je pavijan koji me je primetio zaspao, barem se nadam...
Nije.
I dalje laje.
Neverovatno je tiho. Zapanjen sam kako tiho spavaju.
Jedino sto se menja je zvuk slepih miseva.
U pecini je sve vise slepih miseva,
sto je jasan znak da se blizi zora,
i mislim da ce se i pavijani sukoro probuditi.
Cini se kao da cicanje beba oznacava jutro.
Zvuci kao neko... domacinstvo, zapravo.
Justinova upornost nam je otkrila po prvi put
podzemno ponasanje ovih jedinstvenih pavijana.
I sada moze da podeli utiske sa ostatkom tima u kampu.
Nikada nisam video pavijane dok spavaju.
U proslosti su pavijani bili proganjani zbog ubijanja stoke.
Ali se ponasanje polako menjalo.
Oni ne zele da ih ubijaju.
Sada zelimo da zapocnemo njihovo ocuvanje,
da...da uspostavimo dobar odnos izmedju pavijana i ljudi,
zato sto njihova zajednica moze da ima korist.
Justinov snimateljski zadatak je bio uspesan,
i kako se interesovanje za Maunt Suswa povecalo,
Masai ce moci da podele sa ostalima
svoje jedinstveno iskustvo sa pecinskim pavijanima.